- I tidigare avsnitt.... - Dempsey är i Jurabergen.
- Min del av jobbet är över. - Nej, först när jag hittar Dempsey.
Varför hjälper Vicky dig? Miss Roberts gör inget hon inte vill.
- Här är senator Lewis från Alaska. - Vad sysslar du med?
Berätta om Inostranka, så lättar jag på artilleriet.
- Inta kyrkan. - Du anar inte vad vi är förmögna till.
Det är dem.
- Skicka tre bussar till kyrkan. - Det kan finnas en möjlighet till.
- Lee är en av dem. - Det är Lees röst.
- Vad händer? - Vi är hjälplösa.
Hon bluffade. - Det här slutar nu.
- Jag har bara bränsle för en buss. - Kör om Sophias buss!
Nej!
Var är vi?
Vi är i trygghet. Det är här Thomas har gömt vårt folk.
- Jag vill ha de döda identifierade. - Vi har kameror på marken, sir.
Här är bilderna från kamerorna.
Grattis, agent Lee. Du lyckades hämma deras kommandostruktur.
Dina ansträngningar har äntligen börjat ge resultat.
Tack, sir. Det var våra gemensamma ansträngningar.
Följ med mig, Sterling. Vi måste skriva ett pressmeddelande.
Sophia är borta. Vi bör gripa Lee och förhöra honom om var hon är.
Han kanske vägrar tala. Om vi avslöjar att vi vet, mister vi övertaget.
Han bör snart börja misstänka att hans täckmantel är röjd.
Då måste vi göra oss av med honom. Hellre förr än senare.
Agent Lee... Agent Lee!
Vi hade tur.
NASA-satelliterna identifierade två elektromagnetiska mönster-
- som korresponderade med portalens aktivering. De analyserar uppgifterna.
Det kan visa oss var portalen befinner sig.
Det kan även visa var den tredje bussen och Sophia befinner sig.
- Jag tar itu med det. - Utmärkt.
Det här kan innebära slutet.
- Ursäkta. - Hur är det fatt?
- Svalde han betet? - Ja, han ringer nog Sophia snart.
- Är vi redo att dechiffrera samtalet? - NSA koncentrerar sig på hans mobil.
Så fort han ringer, kan vi spåra honom till Sophia.
- Sätt i gång. - Jag slår på högtalaren.
Jag förvränger min röst.
Mobilen är buggad. De väntar på att du ska ring Sophia.
Sätt på dig öronsnäckan.
- Vad är det som händer? - Han har inte ringt än.
Du måste ut därifrån!
Nu går han ut.
- Han ger sig iväg. - För att ringa från ett annat ställe.
Team Blå. Måltavlan är i nordvästra trappan. Följ honom!
Framför dig har du köket. Runt hörnet finns inga kameror.
Via norra entrén tar du dig till källaren.
Strax framme.
- Vart tog han vägen? - Han är borta.
- Hela huset är ju kameraövervakat! - Han har hittat ett obevakat ställe.
- Ge mig en lägesrapport! - Han är helt försvunnen.
Följ tunneln till utgången. En grå Camry står på rampen.
Där är han!
Han är i servicetunneln. - Stäng alla utgångar!
Du måste byta bil. Det står en suv i gränden vid Lexington.
- Rapportera! - Han är borta. Han kom undan.
- Jag är ute. - Var försiktig nu, Simon.
Du också.
Den pakistanska terroristgruppen Tehrik-e-Salim misstänks-
- ligga bakom sprängningen av Washingtonmonumentet.
Presidenten har låtit meddela att de skyldiga ska ställas inför rätta.
Vi har tappat spåret efter Lee, men vi har efterlyst honom.
- Han söks i samband med attentatet. - Han fick hjälp att smita.
Det kan vara vem som helst av människorna runt mig.
Har du sett det här?
Sovarna på bussen är identifierade. Sophia hade folk överallt-
- i försvaret och regeringen. En av dem-
- tillsattes i appellationsdomstolen av min företrädare!
Vi är inte säkra innan vi har ett säkert sätt att rensa bort sovarna.
- Jag har några förslag på det. - Jag också.
- Är senator Lewis här? - Hur passar hon in i det här?
Du får se. - Tack för att ni kom. Särskilt nu.
Min stabschef, Peel. Underrättelsechef Sterling.
Ni måste ha haft en förskräcklig dag.
Två av offren i attacken kom tydligen från er valkrets.
Jag berättade för deras familjer att de skyldiga kommer att straffas.
Det är därför jag bad er komma. Det var inga pakistanska terrorister.
Det är bara en täckmantel. Attentatet utfördes av sovarna.
Herregud...
- Varför berättar ni det för mig? - Vi måste hitta dem.
Handlingsplanen måste komma från kongressen.
Avslöjar vi inte utomjordingarna, så är det ute med oss allihop.
Vad vill ni att jag ska göra, president?
Utforma ett program för att undersöka DNA hos alla invånare i USA.
Sovarnas DNA skiljer sig från vårt och den skillnaden går att hitta.
Men ingen ska få veta nåt?
Ni jobbade tidigare som läkare och innan det på smittskyddsmyndigheten.
Hur skulle vi, i hemlighet, kunna genomföra en sådan procedur?
Under förutsättning att ni är villig att samarbeta, förstås?
Vill ni ha mitt råd?
Låt smittskyddsmyndigheten tillkännage ett utbrott av resistent tuberkulos-
- och uppge att smitta endast kan förhindras om alla lämnar blodprov.
Från varje blodprov sparar man sen, i hemlighet, ett DNA-prov.
- Kan ni sätta i gång det här? - Det tar lite tid att ordna.
Vi börjar nu, här. Vi börjar med att testa Vita Husets personal.
- Jag är för förslaget. - Bör vi inte diskutera det här först?
Det hinner vi inte. - Sätt i gång, och rapportera allt direkt till mig.
- Har ni förstått? - Visst, presidenten.
- Tack. - Tack, presidenten.
Pappa?
Mår du bra?
Förlåt om jag skrämde dig, men du såg lite vilsen ut.
- Jag tar bara en promenad. - Jag ber om ursäkt.
Det där är faktiskt åt fel håll.
- Vadå "fel håll"? - Ditt hus ligger där borta, Leila.
- Hur vet du vem jag är? - Jag ombads att ta hand om dig.
- Av vem? - Det kvittar. Vi tar hand om varann.
- Får jag inte gå härifrån? - Det finns inga skäl till det.
Allt du behöver finns här. Du är trygg här.
- Jag känner mig inte trygg. - Dumheter.
Men du borde nog gå tillbaka nu.
Vi vill ju inte att nån ska bli orolig.
- Sophia... - Simon!
- Jag beklagar verkligen. - Tack.
Jag är glad att du är här.
Vår planet håller på att gå under. Jorden tycks vara vårt enda hopp.
Jag svor en ed. Det gjorde vi allihop.
Att inte skada vänligt sinnade folk, som det på den här planeten.
Det var varit mitt rättesnöre de senaste 66 åren-
- men efter att ha bevittnat slakten av vårt folk i Los Angeles...
...kan jag inte längre se det här folket som vänligt sinnat.
Eden gäller inte längre.
Det som spelar roll är att vår stjärna imploderar.
Två miljarder individer är hotade.
Jag är villig att försöka förverkliga Thomas plan.
Vi ska föra hit hela vår befolkning och göra den här planeten till vår.
Oavsett vad det innebär för dem som kallar det här för sitt hem.
Dempseys expedition är i bergen, intill den schweiziska gränsen.
- Har han ett läger där? - Nej, inte han.
Han slösar sina pengar. Han bor på ett slott, Château de Perrault.
Det ligger här, i staden Morez.
Hans ärende här tycks vara avslutat.
- Då måste vi ta honom i kväll. - Vet du nåt om hans skydd?
Han vaktas av det brittiska SAS. Egendomen är muromgärdad.
Men åt öster ligger Risoux-skogen och egendomen kan nås därifrån.
Det går en tillfartsväg här. Vid slutet av den ligger slottet.
Ni kommer fram på baksidan. Vakterna är lugnast före gryningen.
- Då har ni er bästa chans. - Då kör vi på det.
Sov lite innan vi sticker.
Jag klarar mig på två timmar. Det är vi tränade för.
- Vad ska du göra med Dempsey? - Ställa honom inför rätta.
Tror du franska polisen bryr sig om hans brott i USA?
- Ja, när de får alla detaljer av mig. - Tror du att de litar på dig?
Sean, du är efterlyst för mord och han är en respekterad miljardär.
Även om vi hade bevis, skulle han kunna köpa sig ur vad som helst.
- Vilka andra alternativ har vi? - Är du ute efter rättvisa?
Det finns bara en sak att göra.
Han måste dö.
Du måste hela tiden ha vetat att det är så det kommer att sluta.
Men du har inte velat se det i vitögat.
Vad gör du?
Jag avaktiverade koden som skulle avslöja din son.
Du får gå nu, om du vill.
- Varför då? - Du har gjort din del.
Du har en familj, en son.
Jag har ingenting.
Hur går det?
Jag har daterat den till runt 3000 år före Kristus.
Inskriptionen berättar om en stam av...
Jag tror att man bäst översätter det som "vakter".
- En stam av väktare? - Ja. Jag har inte översatt allt än.
Jag tror att vi vet tillräckligt.
Inte med händerna! Ni kan smutsa ner kalkstenen.
Vad gör ni?!
- Vad gör du? - Vad ser det ut som?
- Jag klarar mig själv nu. - Det är inte vad det handlar om nu.
Du vet vad jag gjorde för Dempsey. Jag vill kunna lägga det bakom mig.
En terroristgrupp sprängde Washingtonmonumentet.
Ett av många angrepp på västerländska mål.
Jag kommer att använda alla medel för att ställa förövarna inför rätta.
Vilken grupp som än må försöka rikta sina angrepp mot Amerika-
- ska veta att ni inte kan vinna. Spräng monument och ta liv-
- men rätten till vår frihet kommer ni inte att kunna ta.
God natt och Gud välsigne Amerikas förenta stater.
Vi är klara. - Snyggt jobbat, sir!
Får jag prata med dig, Elias?
Ursäktar ni ett ögonblick?
Vad är det här? Ska hela personalen testas för tuberkulos?
Folk får mässlingen hela tiden. Inte testas väl alla människor för det?
- Vart vill du komma? - Är det nåt annat som ligger bakom?
Det här utbrottet... är en täckmantel.
- Vi vill komma åt DNA från sovarna. - DNA från sovare?
- Det är enda sättet. - För vad? Att kränka integriteten?
Åtminstone en av dem har infiltrerat regeringen. Vi kan inte...
- Går du verkligen med på det här?! - Det var min idé!
- Christina... Vi ligger i krig. - Desto viktigare att följa principerna.
Det ser så fridfullt ut härifrån.
Man kan inte ana våldet i universum.
Vi visste att vår sol skulle dö till sist.
Och nu måste vi påbörja nästa kapitel av vår historia.
Genom att föra hit dem? Två miljarder personer?
Är det ens möjligt?
- Det finns en möjlighet. - Men vart ska alla ta vägen?
Det krävs mark, mat, vägar.
- Resurserna räcker knappt nu. - Jag funderar på en lösning på det.
Vad för sorts lösning?
En slutgiltig lösning.
Vi behöver skapa utrymme här.
Du har visst avvikande åsikter om mitt beslut. Inte sant?
- Ja, det har jag. - Jag är tacksam för din uppriktighet.
Jag gillar det inte heller, men vi står inför vår förintelse-
- och det är min plikt att se till att det inte inträffar.
Du har alltid varit lojal, även när det har verkat omöjligt.
Du är en stor tillgång för vårt folk.
Kan jag lita på dig?
- Ja. - Svär inför mig.
Du kan lita på mig.
- Det är för ditt eget bästa. - Det är otäckt att vara övervakad.
- Hur kan du godkänna nåt sånt? - Jag har fått order från Sophia.
Det kommer att ta tid att vänja sig vid det här stället.
Vänja sig?! Hur länge ska du stanna här?
Hur länge ska jag stanna här?
- Jag måste prata med dig. - Vad står på?
- Du vet vad hon planerar. - Hon har det svårt.
Hon måste döda människor. Hur många? Hälften? Två tredjedelar?
Hur många kommer att vara tillräckligt?
Jag vet att du inte stöder detta.
- Jag såg hur du reagerade på mötet. - Vi vet inte ens om det går.
Men om det blir möjligt vet du vilka konsekvenser det får.
- Din fru var en av dem. Dina barn... - Jag vet vad min familj är!
Jag tänker ge mig av. Följ med. Du och Leila.
Om vi kan varna regeringen-
- så kan vi åtminstone rädda liv.
Vilken sorts värld vill du att hon ska leva i?
Om vi gör det här, finns det ingen återvändo.
Vi blir förrädare för evigt.
Jag vet.
Vi följer med dig.
Till sist släpper nerverna.
- Vad snackar du om? - Vad som händer när man dödar.
Man kan hantera det på två sätt. Ett är att det växer inom en.
Man kan döva ilskan med sprit eller piller, men den finns kvar ändå.
Annars kan man begrava det så djupt att man aldrig tänker på det.
Men då begraver man också annat, saker som man saknar.
Jag klarar det här...
Jag vet.
Jag ville bara förbereda dig.
Där framme vid stenmuren ska vi svänga.
Stanna här.
- Tog vi fel väg? - Nej.
Du såg ju stenmuren. Det var riktmärket Henri gav oss.
Hörde du?
Vänta här.
Till vänster, Vicky!
Spring, Sean! Spring!
Åh, vad trevligt att ses igen, miss Roberts! Ni har rest långt.
- Hoppas det var värt besväret. - Besväret är över när ni är död.
- Nån borde göra slut på dig. - Det är kanske svårt att inse...
...men vi står på samma sida.
Sanningen att säga tillhör jag en anrik släkt-
- av väktare - som har fått i uppgift att skydda oss från dem.
Dem?!
Vad kan ni berätta om mr Walker?
Vad har han för känningar?
Hur fick han er att gå med i det här... korståget?
Varför bryr ni er om Walker?
För att han lyckas ta sig över alla hinder jag lägger i hans väg.
Det är ytterst märkligt.
Men hur som helst, så börjar allt att framstå allt klarare.
Det ingår i den stora väven.
Döda henne!
Sean?
- Vad gör du? - Vi överfölls.
- Du satte dit oss. - Jag vet inte vad du pratar om.
De tog Vicky och det fanns inget slott.
Så nu är det bäst att du berättar exakt det jag vill veta...
Annars kommer du att önska att du var död.
En kontakt på smittskyddet har lagt in falska rapporter om tbc i databasen.
Det liknar tidiga tecken på epidemi och bör stödja vår täckmantel.
- Hur går det med pilotprogrammet? - Personalen har fått godkänna det.
- Och? - Vissa var svårare att övertyga.
Men hotet om en lång karantän fick dem att ändra sig.
- När börjar ni? - Om ett par dagar.
Men ni bör veta att det fanns en som totalvägrade.
Er fru.
Ni behöver inte testa Christina.
Hon inte bara arbetar här, utan bor här också.
- Hon vet sanningen om testet. - Berättade ni det för henne?
Hon har invändningar om etiken och hennes kritik är filosofisk.
Är ni säker på att det är därför som hon vägrar att gå med på det?
- Stryk hennes namn från listan. - Ni bad mig städa ert hus.
Och det är det jag gör.
Släpp det!
Tack.
- Berätta var Dempsey är! - Jag berättade allt jag visste.
Ni ledde oss rakt in i ett bakhåll.
Det var jag som blev lurad.
- Av min kontakt. - Ljug inte!
- Var är han? Var är Vicky? - Jag vet inte!
- Jag skulle aldrig skada Vicky. - Jag tror dig inte.
- Släpp mig. Vi måste befria henne. - Vi har inte tid.
- Det här är din sista chans. - Vi måste hämta henne! Släpp mig!
Nej! Jag ber dig! Lita på mig.
Snälla Sean, du måste tro mig. Du tänker inte klart. Snälla.
Jag vet inte, Sean. Jag vet inte.
Dra åt helvete.
Henri! Berätta bara!
Jag vill inte göra så här mot dig, men jag måste komma åt Dempsey.
En gång till. Berätta var de är. Ge mig adressen.
Nej! Okej... Snälla, sluta!
Han är i Morez, på Rue Voltaire 116.
Vi är klara.
- Var är Leila? - Hon följer inte med.
- Du kan inte lämna henne ensam. - Hon kommer inte att vara ensam.
- Michael... - Förlåt.
Ta det lugnt, Simon. Gå bort från bilen.
Kallar du det här för lojalitet?
- Att vända andra mot mig? - Du övergav oss...
Man anpassar sig efter ändrade förutsättningar.
Det är så arter lyckas överleva.
Vad menar du? Du tänker döda hundratals miljoner oskyldiga.
Men ditt eget folk, då?
Vi genomför planen. Är du inte med oss, är du mot oss.
Jag kan aldrig acceptera folkmord.
I så fall har jag förlorat en andra son idag.
Ta honom.
- Nu går vi. - Det här är inte likt dig, Sophia.
Sätt dig i bilen.
- Du gjorde rätt, Michael. - Det vet jag.
Vi bör erbjuda tre olika sallads- dressingar. Som Valerie sa...
En fin vinägrett, kanske italiensk...
Översättning: Jannike Molander www.primetext.tv